Cantata BWV 161 
KOMM, DU SÜSSE TODESSTUNDE
Dominica 16 Post Trinitatis - Festo Purificationis Mariae
Estrenada: 6 d'octubre de 1715
Text: Salomo Franck
1. ÀRIA (Alt)
Vine dolça hora de la mort
Ara que la meva ànima
Es nodreix amb mel
de la boca del lleó;
Que sigui suau la partença,
no tardis
llum postrema,
que vull besar el Salvador.
***
2. RECITATIU (Tenor)
Els teus plaers, O món, són fardells;
les teves dolceses, odioses com un verí,
la teva llum fastuosa
un mal averany.
Quan hom cull les teves roses
el seu caramull d’espines
són de l’ànima un turment.
La lívida mort és la albada,
que fa sortir per mi el sol
del celestial i esplendent gaudi.
Per això desitjo de cor
que m’arribi l’agonia.
Vull pasturar a la vora de Crist,
tinc ganes de fugir d’aquest món.
***
3. ÀRIA (Tenor)
És el meu ferm desig 
poder abraçar el Salvador
i ben aviat estar amb Crist.
Malgrat que la mort trasmudi
el meu cos en cendra i pols,
l’esclat pur de la meva ànima
tindrà angèlica lluïssor.
***
4. RECITATIU (Alt)
Ja estic ben decidit
Adéu món, bona nit!
Jo sols tinc aquest conhort,
llanguir en braços de Jesús:
Ell és el meu somni tranquil.
Jauré en la fossa cobert de roses 
fins que em desperti Jesús,
Fins que com una ovella seva
em meni a la celestial pastura
que la mort no em separi d’ell.
Vine, doncs, joiosa mort 
sona ja, instant postrem!
***
5. COR
Si és que Déu ho vol així
vull que les meves despulles
restin tantost sebollides;
i l’ànima, hoste del cos,
assoli vida immortal
en el gaudi celestial.
Jesús, pren-me!
Que aquest sigui el meu darrer mot.
***
6. CORAL
Malgrat que el cos sota terra
sigui pastura dels cucs,
de precís cal que revisqui
per ser amb Crist glorificat;
Serà esplendent com el sol
viurà sense sofriment
en cèlics goig i plaer.
Així, perquè m’amoïna la mort?
Traduïda per Antoni Sàbat i Aguilera.
CataBach.com
La pàgina en català de JS Bach